Imponerende.
Dette er kontrollrommet vårt,
og her er skjoldgeneratoren.
Senteret er spartansk, noe som tyder på at det ble bygget under en krig.
Det er langt mer avansert enn oss. Mine kunnskaper er mangelfulle.
Ikke vær så streng mot deg selv.
Dr McKay brukte flere år på å finne ut om De eldgamle,
- men han forstår dem fortsatt ikke. - Jeg forstår De eldgamles teknologi.
- Du har sprengt i stykker planeter. - Det var ikke min skyld.
- De gjorde det ikke selv. - Er dette gjestene våre?
Ja, kansler.
Oberstløytnant John Sheppard,
dr Rodney McKay, Teyla Emmagan og Ronon Dex.
Kansler Lycus.
- Velkommen til Taranis. - Takk.
Takk for at dere svarte på nødropet vårt.
Vi prøvde flere adresser,
men begynte å lure på om noen kunne høre oss.
Beklager. Vi liker å holde oss lavt i terrenget.
For å ikke vekke wraithenes oppmerksomhet.
Jeg skjønner. Forhåpentligvis kan dere hjelpe oss.
Skjoldgeneratoren vår har gitt oss problemer i det siste.
Vi har begrenset kunnskap om teknologien,
og De eldgamle la ikke igjen noen bruksanvisning.
Jo, det gjorde de faktisk.
Det var fint at dere fant adressen vår.
Vi kan sikkert reparere det.
Og med "vi" mener han meg, så... skal vi sette i gang?
Jeg kunne sikkert lære mye av deg, doktor.
Jeg kan sikkert lære...
Skal vi begynne her?
- Vil dere vises rundt? - Vi følger deg.
- Jeg fikk nettopp dotter i ørene. - Vi er langt under bakken.
De eldgamle bygde et stort nettverk av korridorer og tunneler
gjennom hele senteret og enda lenger.
Det var ved å følge en slik tunnel under landsbyen vår
at vi oppdaget dette senteret.
- Hva var det? - Bare et skjelv.
Ikke noe å være redde for. Denne veien.
Det er forvarsel om jordskjelv.
Vi har opplevd flere slike skjelv de siste dagene.
De har kanskje noe med generatorproblemene å gjøre.
Generatoren deres drives av geotermisk energi.
- Det er antagelig en sammenheng. - Hva gjorde du?
Standard militærprosedyre i tilfelle jordskjelv.
Man gjemmer seg, vel, stiller seg i en døråpning
og sjekker bygningens stabilitet
for de siviles skyld.
- Dette er hovedhangaren. - Hangar, for hva da?
Umulig å beskrive det.
Jeg skjønner hva du mener.
Det er et Aurora-krigsskip. De eldgamle bygget mer enn ett.
Hvorfor har vi ikke visst om det før?
Det er skadet etter krigen med wraithene.
- Kan det repareres? - Jeg vet ikke.
Deres vitenskapsfolk, eller de som kaller seg vitenskapsfolk,
har jobbet med det i årevis.
De kan skru ting av og på, men å løse problemer...
Rodney burde ha informasjonen dere tok med fra Aurora.
Jeg ba ham se på den, men først vil jeg at han skal fikse generatoren,
- for å få en god tone med dem. - God idé.
Forhåpentligvis kan vi alliere oss med dem. Et slikt skip...
Ville være veldig nyttig nå som wraithene kan være på vei.
Jeg drar tilbake dit nå,
- sørger for at han ikke distraheres... - Distraheres?
Vel, deres ledende vitenskapskvinne er...
- Sexy? - Jeg skulle si "tiltrekkende".
Men McKay oppfører seg helt...
- Betatt? - Jeg skulle si "ynkelig".
Vent. Jeg burde bli med deg tilbake
og starte forhandlinger med den taranianske lederen. Hvordan er han?
Tja, en fyr.
Jeg så ikke så nøye på ham. Beklager.
Et slikt skjold ville vanligvis trenge en ZPM for å virke,
men det ser ut som dette kun drives av geotermisk energi.
Ja. Det er utrolig mye varme under overflaten.
Sier du det.
Da jeg la merke til ustabiliteten i skjoldstyrken,
klarte jeg å skru av alarmene og justere på det,
men så begynte flere andre lys å blinke som jeg ikke forsto.
Rett etter det startet skjelvene.
- Hvordan går det, Rodney? - Jeg gjør fortsatt undersøkelser.
Jeg trodde du ville være ferdig nå. Jeg kan tilkalle dr Zelenka.
- Han kunne sikkert... - Jeg klarer det, takk.
Hva gjør dere her så tidlig? Jeg sa dette kom til å ta tid.
Elizabeth ville snakke med kansleren,
se om vi kan opprette forbindelser med disse hyggelige folkene.
Det ville være flott.
Du har jobbet veldig hardt, kanskje jeg...
Nei, nei. Jeg skulle akkurat til å vise Norina generator-Ioggboka,
som viser at dere har hatt dette skjoldet på i over et år.
Da det ble aktivisert, det som du fortalte meg navnet på
Langdistanseskannere.
- Det er fra et TV-program. - Hva med dem?
Da de viste økende wraith-aktivitet,
sa kansler Lycus at jeg skulle skru opp styrken på skjoldet.
- Vel, det var uheldig. - Hvorfor det?
Fordi De eldgamle ikke mente at disse tingene
skulle kjøres på maks styrke hele tida.
Skjoldene er bare for nødsfall, Norina.
Da du skrudde av alarmene, stengte du av nødløsningene,
og det betyr at vi... Å, nei.
Hva er det?
Grunnen til at De eldgamle valgte geotermisk energi som drivstoff her,
er at vi sitter rett i åpningen på en sovende supervulkan,
eller skal jeg si "tidligere sovende", fordi all bruken av denne energien
- har gjort den ekstremt aktiv. - Så det kommer til å bli verre.
Jeg tror vi trygt kan si at det kommer til å bli verre, ja.
Vi prøver å opprette forbindelser
med sivilisasjoner over hele galaksen.
Vi også. Faktisk har folk fra flere verdener valgt å emigrere hit
for å flykte fra wraithene.
Vi har flere interesser enn sikkerhet.
Vi er interessert i kulturutveksling og handelsmuligheter.
Vi har bred kunnskap om De eldgamles teknologi.
Og vi har et eldgammelt krigsskip.
Ja, et skip som ikke kan fly.
Hvis vi reparerte det, kunne vi kanskje forhandle om...
Vi kjenner ikke alle dets evner,
men jeg kan bare anta at det kan forårsake store ødeleggelser.
Hvorfor skulle jeg gi dere den evnen?
Ikke ta dette som noen trussel, men vi har den evnen allerede.
Å ha den evnen og å bruke den er to forskjellige ting.
- Elizabeth? - Unnskyld meg.
Ja, John?
Du og kansleren bør nok komme ned til kontrollrommet.
- Vi har et problem. - Hva slags problem?
Et sånt problem!
Jeg kan ikke se noen vulkan.
Det er fordi du står inni den nå.
Når man tenker på vulkaner, ser man for seg Mount St Helens eller Kilauea.
Og en supervulkan?
Yellowstone Nasjonalpark, med et krater på over 80 km
og en enorm sjø av smeltet stein rett under overflaten.
De eldgamle bygget dette senteret for å kunne bruke geotermisk energi.
De har ikke utbrudd særlig ofte.
Ofte kan det gå hundretusenvis av år mellom hvert utbrudd.
Masse energi der nede til å drive et skjold.
Men ikke sammenhengende.
Ved å gjøre det, har vi økt trykket på lavamassene.
De har vokst til over 60 km nå.
- Kan det stanses? - Nei, skaden er allerede skjedd.
En sprekk har oppstått alt. Trykket vil fortsette å øke
mens lava strømmer inn rett under oss.
Kan vi gjøre noe for å lette trykket?
Kanskje avfyre en drone inn i veggen på den andre siden av krateret.
Ethvert problem har en militær løsning i din verden, hva?
Hør her, når denne sprekker, sprekker alt sammen.
Vi må evakuere folket ditt.
Kan vi hjelpe dere til et annet sted på denne planeten?
Dere skjønner det fortsatt ikke.
Hør på meg, alle sammen.
Eksplosjonen vil være mer enn 10000 ganger større
enn utbruddet som ødela Mount St. Helens.
Halve kontinentet vil tilintetgjøres.
- Det er vel flere kontinenter. - En støvsky vil omringe hele planeten
og sperre for nok sollys til å drepe alt som er av liv.
Vi snakker om fullstendig utryddelse.
Den eneste muligheten er å evakuere ditt folk til en annen planet,
og jeg vil tilrå at det skjer så snart som mulig.
Unnskyld meg.
Hold øye med dem.
Å, beklager. Hadde jeg skrudd av lyden?
Hørte han meg ikke?
Kansler Lycus, dr McKay er vår dyktigste vitenskapsmann.
Jeg stoler fullt ut på hans råd.
Og jeg kjenner dere ikke.
Du ba om hjelp, og vi kom.
For å reparere skjoldgeneratoren, ikke evakuere planeten vår.
Det er skjoldgeneratoren deres som har skapt problemet.
Vi ville ikke gi et slikt råd hvis det fantes noe alternativ.
Jeg synes det er rart at dere vil vi skal forlate planeten
rett etter at dere oppdager at vi har et eldgammelt krigsskip.
Tror du vi vil ta krigsskipet deres?
- Som jeg sa, så kjenner jeg dere ikke. - Nei, det gjør du ikke.
- Går det bra med alle sammen? - Stygt kutt i pannen.
Rapporter om sårede kommer inn.
- Jeg tilkaller Beckett, få ham hit. - Raskt.
Skjelvet åpnet et hydrothermisk avløp.
Jorda går i oppløsning under oss.
Du må få folket ditt vekk fra denne planeten nå.
De kan komme til Atlantis. De er trygge der.
Dette ville skjedd selv om vi ikke hadde svart på nødropet deres.
Kansler, hør på dem.
Si fra til folket. Be dem ta med de mest verdifulle tingene sine
og komme hit så raskt som mulig. Vi starter evakueringen umiddelbart.
Bra.
Teyla, Ronon, kom inn.
Vi er klare til å følge den første gruppen til Atlantis.
- Hvor er de sårede? - Én i kontrollrommet.
- De har med flere. - Hva kan vi gjøre?
Hjelp oberst Sheppard med de evakuerte.
Kansler Lycus og jeg tar oss av ankomsten deres.
Denne vei, Carson.
- Rodney? - Her.
Portalen er kalt opp. Dere kan dra.
Ser dere på andre siden. Vær raske.
Sheppard, første gruppe er på vei.
Hvordan går det med den neste gruppen?
Hold køen i bevegelse.
Sheppard, få dem inn i senteret igjen!
Atlantis, dette er McKay. Hev skjoldet!
Stjerneporten.
Den er borte.
Hvorfor hevet du skjoldene?
McKay ga ordren rett før vi mistet kontakten.
- Hva er det som skjer? - Jeg vet ikke.
Undersøk portalen.
Det var ustabile strømnivå i de siste sekundene før den gikk ned.
Noe skjedde på deres side.
Kall dem opp igjen.
- Får ikke opprettet ormehull. - Noe skjedde med deres portal.
Det er ikke noe galt med vår portal. Kall den opp igjen.
Jeg får ikke inn noen ting.
- Du planla dette, ikke sant? - Hva?
Du vil holde meg som gissel i bytte mot krigsskipet vårt.
Jeg kan forsikre deg om at det ikke er sant.
Daedalus er på vei fra jorda.
- Send dem til Taranis. - Straks.
Vi finner ut hva som skjer.
Jeg vil ikke være skilt fra mitt folk.
Mitt folk er også på din planet.
Vi er begge skilt fra dem.
- Hva i helvete skjedde? - Stjerneporten.
- Sank ned i lava. - Vi er fordømt.
Sitter vi fast her?
- Hvis vi ikke kan kontakte Atlantis... - Vi er helt fordømt!
Vent litt, ikke få panikk.
Dette senteret er ikke utstyrt for kommunikasjon gjennom rommet.
Vi er inni en vulkan som er i ferd med å ha utbrudd!
Elizabeth vil prøve å kalle oss opp. Så sender hun Daedalus.
Daedalus. Stemmer. Det er bra.
Hva om vulkanen har utbrudd før det?
Skipet i hangaren. Kanskje McKay kan reparere det.
Kanskje jeg kan reparere det! Gi meg ansvaret, til en forandring!
Jeg har lagt merke til at du er temmelig dyktig når du trues på livet.
Det er jeg faktisk.
Primærstrøm på.
Jeg lurer på hvor mange flere slike som finnes.
Hvis vi hadde noen til, kunne vi virkelig slåss mot wraithene.
Livsopphold kommer på igjen om et par minutter.
Bra. Det er bra.
Og jeg har oppdaget skipets navn.
- Det er Hippaforalkus. - Hva for noe?
Det ser ut som det er oppkalt etter en eldgammel general,
- Hippaforalkus. - Vi kaller det ikke det.
Hva med...
Og ikke Enterprise heller.
Det var ikke det jeg skulle si.
- Mitt andrevalg... - Skal vi gi det navn senere?
Greit.
Uansett hva det heter, er det stort nok til å ta med mange mennesker.
- Det kunne ta med alle sammen. - La oss håpe vi ikke trenger det.
- Oberst Sheppard, dette er Daedalus. - Snakk.
Vi har dårlig dekning. Vi må styrke den.
- Kan du få i gang kommunikasjonen? - Ok. Jeg prøver.
Ok, prøv nå.
Ja, sir, vi er her. Hvor er dere?
Vi går i omløp rundt Taranis. Hvor er dere?
Vi fant ingen livstegn.
Denne delen av basen må være dekket av skjoldet.
Jeg hører dere trenger assistanse?
Stjerneporten har druknet i lava, og vi er inni en vulkan som kan få utbrudd.
Litt hjelp hadde vært fint.
Kom dere ut i dagen, så vi kan hente dere opp.
Nei, vi lovte å hjelpe disse folkene.
Vi må evakuere dem tilbake til Atlantis.
Ut ifra folkemengden vi kan se, blir det fire turer.
Men Daedalus er jo stor. Dere får vel plass til flere.
Dette er et romskip, så vi har begrensede mengder livsopphold.
Fire turer vil være helt på grensen.
- Har vi nok tid? - Umulig å si.
- Det blir knapt. - Skjelvene har stoppet.
For øyeblikket.
Beckett er på vei for å behandle de skadede.
Organiser folk i grupper som kan hentes opp hit.
McKay og jeg blir her for å fortsette arbeidet med plan B.
Nei, vi må ut herfra.
Hvis ting går galt og Daedalus ikke får alle ut i rommet,
- trenger vi en livbåt. - Og hva er plan B?
Vi har funnet et søsterskip til Aurora, som heter Orion.
McKay prøver å få drivkraften til å fungere.
Med et så stort skip ville dere klare å få ut alle på én gang.
Ja, om vi overlever eller ikke, kommer an på Rodney nå.
- Dette er så urettferdig. - Bra plan, oberst.
La oss sette i gang.
Gå dit.
Har du valgt hvilke pasienter som skal reise først?
Denne gruppen, de hardest skadde. Jeg har varslet Daedalus' sykestue.
Ronon samler sammen resten av den første gruppen.
Alle har sett og følt de første tegn på utbruddet som snart vil skje,
og noen har begynt å få panikk, til tross for våre anstrengelser.
- Hvor lenge før Daedalus er tilbake? - Tolv timer til Atlantis og tilbake.
Tolv timer. Jeg håper vi har tid nok til fire turer.
Ronon, denne veien. Til venstre.
- Neste gruppe. - Ok. Kom hit, alle sammen.
Dere må være her inne. Kom igjen. Bli her inne.
Ikke vær redde, dere kommer ikke til å merke noe.
Daedalus, dette er Teyla Emmagen.
Vi har flere hundre taranianere på de forskjellige hentestedene.
- Vi er klare. - Oppfattet.
De første flyktningene er ombord. Vi er på vei mot Atlantis.
Takk, oberst.
Vi er klare til å ta imot dem. Over og ut.
Hva skjer nå? Når mitt folk har blitt evakuert til denne byen,
- hva vil skje med oss da? - Dere kan gjerne bli her hos oss,
eller vi kan hjelpe dere med å finne en ny trygg planet.
Og om det som skjedde på min planet, var falsk alarm?
Det tviler jeg på.
Dr Weir, beklager, det er viktig.
Unnskyld meg, kansler.
Langdistanseskanneren.
- Et kubeskip. - Ja.
På vei mot Atlantis.
- Hvor langt unna? - Kanskje tre uker.
- Bare ett? - Så langt.
Så langt.
Jeg har lært så mye av deg bare på de siste timene.
Kanskje jeg kan studere under deg.
Ja, det ville være flott,
men først må vi komme... først må vi komme oss av planeten.
Først må vi komme oss av planeten, og så kan du være under meg...
Det var stort. Det var mye sterkere enn...
- Går det bra? - Ja.
Alt vel her.
Ok...
Hva er det?
Bare aske som begynner å falle.
Er det et tegn på at vulkanen får utbrudd?
Diastrofi er litt utenfor mitt område.
Jeg mener, nei, det tviler jeg på. Husk hva Rodney sa.
Når den sprenges, merker vi det.
- Og hvem bestemte det? - Alle sammen.
- Alles stemme ble hørt. - Hva er galt?
Dette er Vonos.
- Hvor lenge før Daedalus er tilbake? - Flere timer,
og den andre evakueringsgruppen har allerede blitt valgt ut,
- men dere kan dra med den tredje. - Det blir ikke nødvendig.
- Han tror han kan løpe fra den. - Hva?
En dagstur herfra er det en elv, bred og rolig.
Burde gi litt beskyttelse. To dager senere er vi ved havet.
Hør på meg. En stor sky av aske sprer seg over himmelen.
Hvis dere ikke kveles av den, vil dere dø i eksplosjonen.
Den eneste måten å overleve på, er å evakuere planeten.
Og den eneste veien ut, er på vårt skip.
På tide å dra.
Det blir stadig verre der ute.
Det siste skjelvet åpnet flere sprekker. Vi har et problem.
- Rodney, kom inn. - Snakk.
Mange sprekker åpner seg,
og mye aske er på vei mot landsbyen.
Vi har ikke tid til å vente.
- Hvordan går det med motorene? - Det er langt igjen.
- Vi kommer vel til å dø, da. - Du gjør det med vilje!
Hva?
Gir meg et umulig oppdrag som mitt ego vil tvinge meg til å løse!
Ja da, det har ingenting med å redde alle folkenes liv å gjøre.
Alt handler om deg.
Få ræva i gir og fiks motorene!
Han fikser dem, tro meg.
Folkens, kan jeg få litt oppmerksomhet?
Vi har forandret planene.
Vi må få alle fra landsbyen til basen.
På basen skal vi ombord i et annet skip som heter Orion.
- Det er et vakkert skip... - Hvorfor det?
Som dere ser, blir det stadig verre ute.
Vi har kanskje ikke nok tid til å vente på vårt skip,
så alle må gå ned tunnelen til basen.
Orion skal evakuere alle sammen trygt.
Hvorfor gikk vi ikke til det skipet med en gang?
Motorene virker ikke for øyeblikket,
men de skal bli reparert før vulkanutbruddet.
Det er derfor vi ikke burde ventet. Vi kan ikke stole på dem.
- Vi må dra herfra nå. - Dra hvor?
- Til elva. - Har du sett ut?
- Lufta er klar ved elva. - Den skyen er flere mil lang!
- Du kommer til å dø der ute. - Kanskje.
Det er bedre å kjempe mot døden enn å vente på at den tar deg.
- Dere kan bli med oss. - Nei.
Her inne kan vi overleve.
Å gå ut er selvmord.
Ok, alle andre, følg meg.
Ned i tunnelen.
Vet du hvilken av disse stjernene Taranis er?
Nei, beklager.
- Byen din er utrolig. - Ja.
Dr Weir, ditt folk har satt sine egne liv i fare
for å redde mitt folk, og jeg har svart med tvil og mistro.
- Jeg beklager det. - Det er ikke nødvendig.
Jeg forstår hvordan det må føles.
Jeg trodde virkelig at forfedrenes skjold ville beskytte mitt folk.
Jeg kunne ikke tatt mer feil.
Vi redder så mange vi kan.
Det stoler jeg på.
- Denne vei, folkens. Fort dere. - Bra, bra. Få dem inn.
- Hvor er Teyla og Ronon? - Samler sammen resten.
- Få folkene ombord i skipet. - Kom igjen, gå. Videre.
Rett ned til hangaren. Skipet venter, masse plass.
Ikke få panikk! Det er masse plass!
- Sheppard. - Hva?
Jeg har fått atmosfæresensorene til å virke.
Jeg måler farlig høyt svoveldioksidnivå i lufta.
Det er giftig der ute. Hold dere til tunnelene.
Hva med motorene?
- Jeg jobber med saken. - Hold meg informert.
- Teyla, Ronon. - Ja, oberst.
Det er giftig gass i atmosfæren.
Ja. Den er kommet hit allerede.
Få alle ned i tunnelen under landsbyen med en gang.
De er på vei mot dere.
Ronon har funnet en familie til i landsbyen.
Vi kommer når han er tilbake.
Beckett og Norina hjelper folk ombord.
Stemningen er ganske spent, men ingen er blitt tråkka på ennå.
Hva?
To store sprekker oppsto nettopp, rett ved basen.
En av lavastrømmene dekket hangaren over oss. Mer enn 10 meter tykk.
- Vil døra holde? - Jeg vet ikke.
Men det er ikke hovedproblemet.
Selv om jeg får motorene i gang, kan vi ikke fly skipet ut.
Vi sitter fast.
Oberst Sheppard, dette er Teyla. Vennligst svar.
Oberst Hvis du hører meg, vennligst svar.
Ronon.
- Har alle andre gått gjennom? - Ja. Vi er de siste.
Vi får vel dra, da.
Ronon, tunnelen er blokkert. Jeg var akkurat der.
- Den falt sammen i det siste skjelvet. - Det går bra.
Vi kan ikke gå ut dit igjen.
Jeg har prøvd å kalle opp oberst Sheppard.
- Så vi sitter fast? - Det ser sånn ut.
- Tid for en militær løsning. - Hvilket problem?
Vi har droner. Kanskje vi kan sprenge hangardøra.
Hangardøra er rett over oss.
- Lavaen vil ødelegge skipet. - Ikke hvis jeg får i gang skjoldene.
- Si at du kan gjøre det. - Det kan jeg.
Og de vil gi oss nok beskyttelse til...
- Hva da? - Jeg har en idé.
- Hva slags idé? - Opptatt.
- Gi meg en viss... - Ikke nå.
Jeg hater ham når han blir sånn.
- Hva skal vi gjøre? - Vi kan ikke gå noen steder.
Jeg er ikke noe flink til å sitte og vente på døden.
Kanskje vi kan gå til fots.
Ute? Vi overlever aldri.
Så lenge vi kan puste, er det håp,
og vi klarer oss kanskje noen minutter lenger her inne enn der ute.
Fort. Rett ned gangen. Takk.
Carson, hvordan går det?
Det skulle komme en ny gruppe ombord nå.
- Teyla? Ronon? - De hjalp den siste familien.
Herregud, jeg har ikke sett dem.
Teyla? Ronon? Teyla, Ronon, vennligst svar.
- Ikke dra uten oss. - Nei, selvsagt ikke. Bort der.
De er fortsatt i live, så vidt.
Kanskje du hadde rett.
Vi burde prøvd å nå basen til fots.
Nei. Du hadde rett.
Vi ville dødd.
Så lenge vi kan puste, er det håp.
Vi er svært takknemlige, oberst.
Vi fikk bare inn deres livstegn på hele planeten.
Sheppard, Beckett og McKay tok med resten av folkene til basen.
- Vi ble avskåret fra dem. - Basen har skjold.
Jeg får ikke hentet dem ut.
De fikk folkene til å gå ombord i Orion,
i håp om at dr McKay ville få i gang motorene før eksplosjonen.
- Hva sier du? Er alle døde? - Vi vet ikke.
Vi får ikke radiokontakt på grunn av elektrisk aktivitet.
Vi kan ikke en gang se livstegn.
Hvis dere får kontakt, hvilke muligheter har dere?
Oberst Sheppard kunne ha reddet deler av befolkningen,
men han prøvde å redde alle ved å føre dem ombord i det ødelagte skipet,
noe som forhindrer andre løsninger.
Bli der så lenge dere kan.
Hermiod sier at vulkanen skal til å ha utbrudd.
Da får vi vite det sikkert.
Vær klar over at vi har sett et kubeskip på vei mot Atlantis.
Bare ett?
Det er dessverre alt vi har av gode nyheter nå.
Teyla, Ronon, svar.
Stopp! Døra er nok varm. Ikke ta på den.
La oss prøve denne veien.
Ok, ikke den veien heller.
- Rodney, svar. - Sett i gang.
Jeg prøver å få de siste landsbyfolkene til skipet.
Ser ut som basen stenges. Alle dører er låst.
Vi trenger hjelp.
Ok. Jeg får Norina til å starte opp basens kart, se om hun kan...
Rodney?
Rodney, hører du meg?
Faen.
Jeg prøver å regne ut nøyaktig tid
- for hovedutbruddet. - Vi burde prøve å lande.
Planetens overflate er altfor ustabil til å prøve å lande.
Så vår eneste mulighet er å sitte her og vente?
- Det er en mulighet til. - Hva da?
Vi kunne dra.
Det er ikke en mulighet vi overveier.
Jeg kan lukte svoveldioksid nå.
Hold dere i nærheten. Vær rolige. Prøv å ikke puste for dypt.
Oberst Sheppard, er du der? Oberst Sheppard, vennligst svar.
- Suksess? - Ikke ennå.
Det er for mange forstyrrelser.
Atmosfæren er full av elektromagnetisk energi.
Alt skal til å sprenges.
Alle er ombord, bortsett fra gruppen som oberst Sheppard følger.
- Teyla og Ronon? - Vi har mistet kontakt med dem også.
Ok.
Vær så snill å være hangardøra.
Hjelp meg å åpne denne.
Kom igjen, kom igjen.
Denne veien.
Be folk legge seg på gulvet og holde seg fast.
Jeg tror utbruddet skjer straks. Vi er omtrent klare.
Klare til hva da?
Gud skje lov.
- Hvorfor tok det så lang tid? - Omtrent klare til hva da?
Til å aktivisere skjoldene.
Eksplosjonen vil tilintetgjøre halve kontinentet.
Etter 4,1 sekunder under slikt trykk, vil skjoldene være oppbrukt.
Jeg vil gjerne leve i fire sekunder til, men...
Det er ikke så mye tid.
Det er nok tid til å åpne et romvindu.
Det er planen min. Sa jeg ikke det?
- Nei. - Nei, det gjorde du ikke.
- Du lette etter folk. - Fortell oss den jævla planen, da.
Å reparere motorene var umulig.
De var svært ødelagt.
Jeg har laget en brikke som overfører kraften til hyperdriven.
- Bare en brøkdel av et sekund. - Da kommer vi ikke langt.
Vi trenger ikke dra langt. Å gå i bane holder.
Og så da?
Så har Norina og jeg planlagt en liten middag for oss alle...
Hva mener han med "Så da?" Så vi skal ikke dø?
Så planen din er ikke å sprenge hull i hangaren,
men å sitte og vente på dette enorme utbruddet.
Med skjoldene og demperne på maks styrke.
Det må være noe jeg ikke har skjønt. Sprenges ikke vi når vulkanen sprenges?
- Det er planen. - Det er planen?
- Det er planen. - For en ræva plan.
Skipet vil sprenges flere tusen meter opp i lufta.
- Tåler skipet det? - I nøyaktig 4,1 sekunder, ja.
Så snart vi er ute, åpner vi et kjapt romvindu
og hopper ut i rommet før eksplosjonen tapper skjoldene og brenner oss opp.
- Ok. - Hva?
Det var veldig lurt, Rodney.
Ikke si takk før det funker,
noe det sikkert ikke gjør.
Unnskyld meg.
Oberst, jeg tror utbruddet vil skje om 52 sekunder.
- Er du sikker? - Jeg ville ikke si det ellers.
Hva?
Jeg bøyde neglen bakover. Jeg hater det.
- Det gjør nok vondt. - Se på den.
- Er du ferdig? - Nesten.
- Har noen en negleklipper? - Rodney.
Hjelper ikke.
Ok, hyperdriven er klar, demperne er på,
skjoldene er oppe. Vi er klare.
- Hva? - Reiste meg for raskt.
Førti sekunder.
- Hvor er mikrofonen? - I armlenet.
Ok, alle stoler og bord må være rettet opp og låst.
Det kan skje når som helst i den neste halvtimen.
Fem... fire... tre... to... en.
Det virket!
Du er et geni.
Rodney?
Det går bra.
Dette er Daedalus. Er det noen overlevende ombord?
Ja, sir.
Vi har faktisk en ganske lang passasjerliste.
Eksplosjonen var så kraftig som jeg hadde fryktet.
Askeskyen omgir hele planeten.
Vil det taranianske folk noen gang kunne dra hjem?
Ikke på mange år, er jeg redd.
Vi fant en planet som kansler Lycus mener er passende.
Vi har allerede begynt å flytte folk dit.
Jeg vil at ditt team skal hjelpe dem, slik at flyttingen går greit.
Jeg tar med et reparasjonsteam tilbake til Orion for å fikse motorene.
- Du sa til Norina at det ikke gikk. - Det var aldri spørsmål om det.
Vel, vær rask, Rodney.
Kansleren har gitt oss lov til å bruke skipet som takk for hjelpen.
Er det fortsatt et kubeskip på vei?
Ja.
- Hvorfor bare ett skip? - Vi vet ikke.
Kanskje de bare kommer for å sjekke at vi fortsatt er her,
men hvis de gjør det...
Vi har Orion, og byen har fått flere droner.
Det er nok til litt av en kamp.
La oss ikke bli overmodige.
Hvis de kommer med fulle styrker,
og det er ingen grunn til å tro at de ikke vil det denne gangen, så...
Er det ikke nok.
Det er alt vi har.